Adaptarea Bubuloimare
Au supravietuit unui mars de 6500 km spre libertate.
Acest film le este dedicat lor.
Septembrie 1938 Hitler a invadat Polonia din vest.
Câteva zile mai târziu Stalin a invadat-o din est.
Au împărtit tara în două.
Traducerea: FlorinA
Nu.
Adu martorul.
Îl cunosti pe bărbatul ăsta ?
Da.
Care e numele lui ?
Janusz Wieszezek.
Care-i relatia ta cu acest om ?
Sunt sotia lui.
Acuzat, poti confirma ?
Da.
Ce poti să spui despre acuzat ?
Din discutiile noastre...
Am înteles,
că era un dusman al partidului.
Era contra liderului acestei natiuni,
tovarăsul Stalin.
Ce-ai făcut ?
Acuzat, confirmi aceste acuzatii ?
Ce altceva mai stii despre acuzat ?
Spiona, pentru puterile străine.
Acuzat, confirmi ?
Nu.
Martorul, poate pleca. Gărzi !
A semnat deja declaratia.
Care detaliază activitătile tale de spionaj si sabotaj.
Ai întrebări înainte să semnezi ?
De ce faci asta ?
SIBERIA, 1940
Haideti la petrecere !
Opriti-vă !
Haide, haide !
Haide, putregaiule !
Mai repede.
Mai repede, mai repede !
Dusmani ai poporului.
Uitati-vă în jurul vostru !
Si retineti...
Nu sunt armele noastre,
câinii, sau sârma ghimpată,
cele care formează închisoarea voastră.
Siberia este...
Închisoarea voastră.
Ea se întinde pe 13 milioane de km pătrati.
Toată această natură,
este temnicerul vostru.
Natura aici e nemiloasă,
dacă nu vă termină ea, o vor face localnicii.
Primesc o primă,
pe cap de refugiat.
Ce ? - Eu sunt primul...
Dă-l aici, sunt primul !
Uită-te la acei sărmani. Sunt slăbiti.
I-am văzut în timpul transportului. Au lipsă de vitamine.
Aici esti.
Vrei să supravietuiesti cu jumătate de ratie ?
E bătrân.
Eu sunt bătrân. Dimineată va fi în viată, tu nu.
Bunătatea...
Asta te poate ucide aici.
- E american. - Aici ? Cum ?
Stalin urăste străinii.
Si asta-i include si pe polonezi.
Esti polonez, nu ? Îmi plac polonezii.
Simtul vostru pentru dreptate.
Dorinta de libertate. Khabarov.
- Andrei Timofeievic. - Weiszczek, Janusz.
Pentru ce-ai fost condamnat, dacă te pot întreba ?
- 58.10. - 58.10.
- Asta înseamnă spionaj. - Asta mi-au spus.
- 10 ani ? - Nu, 20.
58.14- sabotaj 10 ani.
Dacă mergi în partea sovietică de frontieră, te arestează...
si te acuză de spionaj.
Te torturează, nu ?
- Ai semnat mărturisirea ? - Nu.
Nu, nu am semnat,
au torturat pe altcineva.
Iartă-mă.
Am fost actor.
De film, ultimul meu rol a fost de aristocrat.
M-au arestat după ce a iesit filmul.
De ce ?
M-au acuzat că am lăudat vechea aristocratie.
Ai primit 10 ani, pentru un rol de film ?
Am auzit altele si mai bune.
Tu urmezi ?
Nu.
Împrumută-mă.
Să te împrumut ?
Deja îmi esti dator.
Urkie.
- Ce sunt Urkie ? - Criminali profesionisti.
Ucigasi si hoti. Nu te uita la ei.
Gardienii îi lăsa să aducă diferite lucruri aici,
pentru că sunt de temut.
De ce nu sunt la fel ca ceilalti ?
Deoarece sunt un produs al societătii, si sunt prietenii poporului.
Noi suntem prizonieri politici si prin urmare, dusmani ai poporului.
Uniunea Sovietică are nevoie de prizonieri.
De muncă fortată.
Ei sunt de departe parte a imperiului sovietic.
Toti au fost arestati din aceeasi retea.
Si nu aveti nicio altă retea ?
Nu, Janusz. Trebuie să fii atent.
Stalin are ochi si urechi, peste tot. Chiar aici.
Dacă nu esti mai atent...
Vei muri într-un an. Dacă nu literalmente...
Atunci în spirit.
De cât timp esti aici ?
11 luni si 29 zile.
Dă-mi-o.
Dă-mi-o, acum !
- Si puloverul. - Ia haina.
Vreau puloverul.
Ti l-a crosetat mama ?
Nu ai nici un drept.
Puloverul.
Contra un cârnat.
Desenează ceva pentru mine.
- Vrei să te desenez pe tine ? - Nu, nu...
Jim a simtit un fior atunci când piratul...
Si-a atintit ochii asupra lui.
Era rănit si era plin de tatuaje...
Si avea doar un singur picior.
- "Eu sunt Long John Silver", a spus el. - Am cunoscut un astfel de tip !
Igor, ologul.
Taci !
Continuă, o să primesti pâine. Ce s-a întâmplat cu John Silver...
A găsit comoara ?
Jim s-a îmbarcat pentru Insula comorilor
împreună cu gasca lui de ucigasi.
Oameni care ucid fără să clipească.
Oameni care visau la un singur lucru, la aur.
Aur si iarăsi aur.
- Păduchi ? - Mă tin în viată.
Pentru asta am leacuri băbesti. Haide.
Mine. Le detonează noaptea.
Ce faci ?
Trebuie să fim rapizi,
altfel nu va fi nicio dimineată.
Îl lasi aici toată noaptea ? De ce ?
Vei vedea.
Se poate face.
- Stiu să trec de gard. - Cum ?
Lazar, colegul meu.
A supervizat constructia, mi-a arătat.
Foarte putini au scăpat din lagăre.
Iar eu am asteptat atât de mult pe cineva ca tine.
Cineva cu puterea si vointa, s-o facă.
Dar unde putem merge ?
Nu putem merge spre vest. Până la germani, sunt sovieticii.
Si est ? Din nou sovieticii si Oceanul Pacific.
Nu, trebuie mers spre sud.
- Corect. - Dar stim unde ne aflăm ?
Cred că suntem la aproximativ 500 km la nord de lacul Baikal.
Aici e lacul,
lagărul e aici, iar frontiera este aici.
Vom merge de-a lungul lacului aici, spre sud.
Exact.
Apoi, vom traversa magistrala transsiberiană spre Mongolia
si suntem liberi.
Primăvara este aproape. Trebuie să asteptăm până la toamnă.
- Nu, de ce să asteptăm ? - De ce ?
Pentru că sunt 1000 km până la granită, poate mai mult.
Avem nevoie de un plan bun, să facem un stoc de alimente.
Am început deja să fac schimburi. Trebuie să si faci la fel.
Iar toamna vremea este mai previzibilă.
Putem folosi zăpada proaspătă, pentru a ne acoperi urmele.
Îmi voi aduce prietenii.
- Prietenii tăi, ai încredere în ei ? - Desigur.
Nu toată lumea va supravietui.
Dar vor muri oameni liberi.
Liberi.
Stop !
Vremea se înrăutăteste. De ce ne oprim ?
Nu avem vizibilitate.
Vom muri aici !
Să ne întoarcem !
Eu sunt cel care decide aici !
Dle comandant, vom muri cu totii aici !
Culcat !
La naiba, murim de frig.
Vom muri !
Toată lumea jos. E un ordin !
Culcat ! Grăbiti-vă !
Vom fi cu totii morti, într-o oră !
Nu-mi pasă dacă muriti !
200 de oameni. Va trebui să completezi atâtea acte.
Să si justifici pierderea acestor oameni.
- La pământ ! - E un adăpost în pădure.
Culcat ! E un ordin !
Stai !
Opreste-te, sau trag !
Stai !
Voi trage !
Un adevărat neînfricat !
Toată lumea să se adăpostească în pădure !
La ce-a mai mică tentativă de evadare, trageti !
- Voss, ne trebuie un bustean mare ! - Da.
Si unul pentru partea din spate !
Ajută-mă, Kazik !
- Pune-l acolo. - Da.
Ar trebui să fie sprijinite !
Bun !
Da, pune-o acolo.
Zoran ! Pătura ta !
Pentru a opri vântul !
Căpitane, vino.
Haide, te rog. Avem un adăpost.
Eu sunt Zoran, din Iugoslavia.
El e Janusz.
- Iar el e, Kazik. - Tomasz Rodinsky.
Sunt polonezi.
Voss, eu sunt din Lituania.
E o Ligă a Natiunilor.
- Si tu ? - Smith.
Si prenumele ?
- Dl. - Dl Smith ?
Corect.
Nu vă place frigul...
Ei bine, cowboy ?
Tu, un pas înainte.
Si tu.
Un pas înainte. Un pas înainte.
Ieri ar fi putut fi ucis.
Un prieten de-al meu.
Aceste gulere erau folosite de egiptenii antici.
- Da, dar, probabil, pentru cai. - Nu, nu.
La fel, pentru oameni.
- De unde stii ? - Am fost profesor de egiptologie...
La Universitatea din Leningrad.
Esti nebun ? Te împuscă.
Trebuie să ies de aici. Trebuie să mă întorc !
Trebuie să mă întorc.
- Se poate face. - Ce se poate face ?
Stie cum să treci de gard.
Are un plan.
- Cine ? - Numele lui este Khabarov.
- Actorul ? - Îl cunosti ?
Nu are nicio intentie să evadeze.
- Ce vrei să spui ? - Este un mincinos.
Este aici de ani de zile. Păcăleste noii veniti...
La fel a făcut si cu mine când am venit aici.
Îi place să vorbească despre evadare.
- Dar nu cunosc pe altul ca el... - Nu, de ce ar trebui să te cred ?
Nimic nu-i gratis în lagăr pentru tine.
Obtine energia, spiritul tău...
Se hrăneste cu visul tău de evadare, ca să rămână în viată.
E mai degrabă o lipitoare.
Esti un ticălos fără inimă, profesore.
Dar eu sunt încă în viata, asta-i tot ce stiu.
Dar nu voi mai fi pentru încă sase luni, nici chiar tu.
Nu aici, nu în aceste mine.
Dar, dacă vorbesti serios...
Cu adevărat serios pentru a fugi de aici...
Eu sunt cu tine.
Credeam că esti singur.
Nimeni n-o poate face singur. Pe lângă asta, tu ai...
O slăbiciune care poate fi utilă pentru mine.
- Care anume ? - Bunătatea.
Dacă se întâmplă ceva cu mine, contez pe tine să mă duci.
- Kamparof, haide ! - Ce este ?
- Vino cu mine. - Ce este ?
- Haide. - Uită-te ! Uită-te la asta !
Putem pleca, putem pleca în seara asta.
- Furtuna acoperă urmele. - Nu, nu, ce tot vorbesti ?
- Poate fi făcut ! - E imposibil !
Avem nevoie de pregătire detaliată, avem nevoie de un plan.
Momentul nu va fi niciodată perfect.
- Nimeni nu se asteaptă acum. - Esti nebun ?
Cum rămâne cu distanta ? Sunt aproape 1000 de km si...
- Avem nevoie de alimente, multe alimente. - Avem hrană, avem mâncare.
Americanul va veni cu noi. Am făcut schimburi cum ai spus...
Cât ne vor ajunge ?
Mi-am petrecut o jumătate din viata prin munti si păduri.
- Putem pleca. - Nu întelegi, esti prea tânăr.
Nu se poate face.
- Dar ai spus că tu si cu mine... - M-ai auzit, nu poate fi făcut !
Andrei, cum pot trece de sârmă ghimpată.
Nu stiu despre ce vorbesti.
Lazar, prietenul tău, stie nu ?
Tu mi-ai spus asta.
Nu vezi, nu-i asa ?
Te rog să nu mă lasi aici.
Andrei mi-a promis.
La noapte mă pot tine de mâna ta. Pot vedea umbre.
Dar ziua, văd foarte bine.
Nu vă voi fi o povară.
Te rog, nu spune si celorlalti.
Aici voi muri.
Am spus cinci...
Trei...
Elvetian si e din aur.
În primul rând...
Deconectati generatorul electric.
Va fi întuneric, dar nu mai mult de 10 minute.
Asta e singura voastră sansă.
Asteptati schimbarea gardienilor.
Aici nu avem secrete.
- Ce vrei ? - Jocul e împotriva mea.
Când ai datorii mici, îti taie degetele.
La o datorie mare, îti iau capul.
Datoria mea este mare.
Dar n-o să-mi pariez niciodată lupul.
În pădure veti avea nevoie de un cutit, iar eu am nevoie de un miracol să plec.
Trec de postul de pază !
Nu văd nimic !
Uite, a fost tăiată sârma ghimpată !
Trimiteti câinii !
Dati drumul la câini !
- Haideti ! - Haideti, repede !
Haideti, nu vă opriti !
Grăbeste-te, sau vei muri ! Haide, scoală-te !
Haide, e vorba de câini !
Stii cât de rapizi sunt câinii. La naiba cu tine !
Domnule, a venit timpul să vă duc ?
Haide. Haide !
Janusz, nu vedem nimic !
Zăpada ne orbeste !
Janusz !
Am nevoie de cutitul tău !
Dă-mi cutitul tău !
Cutitul tău !
Janusz, trebuie să rămânem împreună. Nu putem continua.
Nu întelegi ? Asta-i perfect !
Nu ne vom mai întâlni cu asa ceva. Niciodată !
Te holbezi la mine ca sarpele la iepure.
M-a învătat limba engleză. Vorbesc bine, nu ?
Pâine pentru cuvinte, n-a fost asa, cowboy ?
Cât de departe suntem ?
Poate, 20-30 km.
- Numai atât ? - Da.
Mergem în cerc precum puii fără cap.
Bine, să vedem ce avem aici.
Haideti cu totii.
Împărtim totul.
Tu ?
- Ce ? - Ai ceva ?
O haină nouă.
Nu-i a ta. E haina lui Kamparof.
Da, mi-a dat-o si...
Vezi ?
Avea de gând să ne denunte.
Nu vă faceti griji, Am vorbit cu el.
Totul este în regulă.
Ai făcut un pact cu diavolul.
- Realizezi asta ? - Avea un cutit.
După cum indică muschii, ne îndreptăm spre nord.
Sper că stie ce face.
Ar trebui să fii recunoscător că esti aici.
Recunostinta este pentru câini.
Ce-i asta ?
Lupii ! Doar lupi.
Doar lupi...
Sudul.
Către Baikal.
- Tu esti... Pakhan ? - Da ?
- Ce este Pakhan ? - Seful Urkilor.
Nu suntem criminali.
- Am fugit de criminali. - Am fost cu ochii pe tine...
Si jur pe Dumnezeu, că dacă cineva nu te respectă...
Va avea de-a face cu mine.
- Vrei să-mi devii gardă de corp ? - Asa merge cu Urki.
Mă ai pe mine iar eu îl am pe Wolf.
Janusz, cât mai avem până ajungem la lac ?
Cât timp ?
3-4 săptămâni. Poate mai mult.
Acum suntem pe undeva pe aici.
Aici mai jos este linia ferată transsiberiană...
Frontiera cu Mongola.
- Mongolia pare atât de departe. - Mongolia ?
Voi merge mai departe. Până în America.
Lucrurile sunt după cum urmează...
Avem hrană pentru încă o săptămână,
nu mai avem chibrituri, dar mai avem cremenea lui Khabarov.
- Avem nevoie de carne. - Să punem capcane ?
Ne miscăm foarte repede pentru capcane.
Vom găsi ferme si sate. Ne vom aproviziona de acolo.
Există o recompensă pe capetele noastre. Nu uita asta.
Vom fura noaptea, nu vor sti niciodată.
Noi nu suntem hoti.
Eu voi fura si o să mănânc. Tu o să te uiti.
- Ce este ? - Sârma ghimpată.
Face un cârlig de pescuit.
Asadar, vom supravietui ? Cu peste ?
- Dar eu nu mănânc peste. - Atunci vei muri.
Haide, trebuie să fac un foc.
Adunati multe lemne. La noapte o să fie, - 40 de grade.
Tomasz.
Nu exagera.
Kazik ?
Kazik !
E încă în pădure după lemne.
Nu vede pe timp de noapte.
Kazik !
Janusz !
Dumnezeu să mă ajute.
- Profesore. - Am venit în căutarea ta.
Am crezut că eram singur.
Am mers cu tine de ceva vreme.
O să mă asez un minut.
Nu mai e mult de mers.
Am reusit.
Chiar am reusit.
Asta chiar e ceva.
Dumnezeule, Ia acest suflet nevinovat în Împărătia Ta.
- Amin. - Amin.
Astăzi, a murit un om liber.
Măcar, o gură mai putin de hrănit.
Ce ?
Ne vor găsi oasele si desenele tale, peste 100 de ani. Si vor spune...
Uite, un exemplu perfect al omului Gulag.
Încetează cu aceste glume.
- Du-te si caută hrană, ca si ceilalti. - Tu să taci !
Desenezi toată ziua ca si cum ai fi în vacantă. M-am săturat.
Eu gătesc, ei caută hrană. Tu ce faci ? Nimic.
- Dar, te fac să râzi. - Nu mă mai faci.
Ei bine...
Cine va fi primul ?
- Ce vrei să spui ? - Primul care moare.
Cred că artistul.
Dar ar fi mai bine, să fie bufonul.
Mai bine e Zoran.
E mai moale...
Mai fragil.
Domnule, acum prindem doar pesti mici.
Trebuie să mâncăm carne, altfel vom muri aici.
Esti pakhan, gândeste-te la asta. Vom muri cu totii.
- De asta ai mai multi, pentru hrană, nu ? - Nu, nu.
Nu, vom avea hrană, când ajunge la lacul Baikal.
Vom avea o grămadă de peste acolo.
A spus că vom ajunge la lac, acum o săptămână.
Dar n-am ajuns, pakhan.
Dacă găsesc lacul...
Mă întorc într-o săptămână.
Dacă nu,
sunteti pe cont propriu.
Stiu. Prietenul nostru Valka...
Nu-l scăpa din ochi.
Poftim.
Prins în această dimineată.
Multumesc.
Noroc.
Si vouă.
- Janusz ! - L-am văzut.
- Am văzut lacul ! - Calmează-te.
- La trei zile distantă. - Apucă-l !
Pune-l lângă foc !
Ce-i asta ?
Cineva ne urmăreste.
E în grămada aia de copaci.
Dacă ne deconspiră, în cel mai scurt timp vor fi peste tot.
Are dreptate. Trebuie s-o fac.
- Nu-l ucide. - Nu ?
Cred că ai mai omorât înainte.
Spui prea multe rugăciuni, pentru un nevinovat.
Valko, du-te în spate în caz că vrea să fugă pe acolo.
Întinde-o.
- Valko, du-te. - Nu !
Nu-ti vom face rău.
- E les. - Les ?
- Ce vrea ? - Nu stiu. E fată, e poloneză.
Ne urmăreste de câteva zile.
Are nevoie de hrană si de protectia noastră.
Îi era frică să se apropie de noi. Nu era sigură că nu suntem rusi.
Vrea să vină cu noi ?
Este vânată, ca si noi.
Ne va încetini.
El a spus că a fugit dintr-un colhoz rusesc.
Cunosc genul ăsta...
Sunt tigani de pe stradă. Există mii ca ea. Sunt mai răi decât câinii.
Pakhane...
Nu face asta.
- Haide, moare de foame. - Deabia ne ajunge nouă.
Poate este mai bine să plece.
A fost trimisă la noi. N-o putem lăsa aici.
Janusz, nu avem de ales.
Stati înapoi. Feriti-vă de mlastină.
Usurel, usurel.
Valko.
Haide.
Aduceti lemne.
Trage ! Trage !
Tai, aici ?
O cheamă, Irena.
- Supa este gata ? - Da.
- Bine. - Se amestecă.
Ce-i asa amuzant ?
Mergi la birou în dimineata asta ?
Valko, trezeste-te.
- E rândul tău, du-te. - Valko, haide !
Scoate-ti cămasa.
De ce facem asta ?
Ca să nu arătăm ca hotii.
Capul sus.
Acum stai nemiscat. Te rog
Ridică-ti capul.
Mai mult.
Nu.
Nu pot crede că-i poloneză.
Este educată.
- Vorbeste bine engleza, franceza. - Da, grozav.
Nu-ti place, nu-i asa ?
Vorbeste cu Valko. El nu crede că e poloneză.
Am vorbit cu el si cu ceilalti. Sunt de acord să meargă cu noi.
Ce ? Nu esti de acord ?
Aici nu-i loc pentru sentimentalisme.
Pe lângă hrană, ne va si încetini.
Nu arată prea bine. Trebuie să-l trecem înot.
Stii să înoti ?
- Da, dle. - Nu m-ai minti ?
- Nu te mint, tovarăse. - Nu-mi spune tovarăse.
Irena, nu !
Aici, haide.
La naiba ! Ia merindele !
Părintii tăi au fost arestati o dată cu tine ?
Sunt morti.
Locuiam la o fermă lângă Varsovia.
Când rusii au venit, au spus că suntem chiaburi si exploatăm tăranii.
Părintii mei s-au speriat, si m-au ascuns în hambar.
I-am găsit mai târziu...
I-am găsit cu fata în jos în noroi.
Au loviti si strangulati cu sârmă ghimpată.
Mai târziu m-au prins rusii...
Si m-au trimis la un colhoz.
Au fost cruzi cu mine.
Am fugit.
Nu aveam hrană... Apoi v-am văzut pe voi.
Nu stii să înoti, nu ?
- Ce ? - N-ai văzut apă, în viata ta.
Dar am traversat, nu ? Iar voi m-ati urmat.
Spuneai că locuiai la o fermă lângă Varsovia.
- Da. - Sovieticii n-au ajuns atât de departe.
A fost teritoriul german.
Părintii tăi n-au fost ucisi, nu ?
Totul e imaginatie.
Am făcut cu totii lucruri teribile, pentru a supravietui...
Dar să nu mă mai minti niciodată.
Am auzit destule minciuni.
Trebuie să ocolim.
- Putem să-l traversăm. - Nu, au câini.
Dacă dau alarma, n-avem nicio sansă.
- Avem nevoie de hrană, pakhan. - Stiu.
Dar nu putem merge în oras să riscăm totul.
Ne pierdem timpul.
Ce este ? Ce se întâmplă ?
- Unde-i Valkan ? - Era în spatele lui Zoran.
- Zoran, nu l-ai văzut ? - Nu sunt paznicul lui.
La naiba.
- Ar putea cere recompensă. - Si să riste arestarea ?
Este un jucător.
Irena, cred că a făcut asta ?
- Poate. - Nu avem nevoie de cutitul lui.
Putem face unul din corn de cerb.
Este o oportunitate să scăpăm de el.
Bine, să mergem.
Ce-i, bufonule ?
Vrei să ne omoare pe toti ?
Usor, cowboy.
E haina mea.
- Idiotule. - Idiot ?
Serios ? Să vedem cine-i idiot.
Ce ?
Dacă am ucis pe cineva ? Da...
Un câine.
Nu mă credeti ? Atunci nu mâncati.
Dar o s-o faceti, pentru că vreti să supravietuiti.
Stiu despre supravietuire. De asta trăiesc.
Si... e ziua mea.
În Rusia, asta înseamnă să bem.
A trăit pe străzi.
Ca mine.
Asa că povestea ta a fost fabricată.
M-am gândit că această poveste e mai tristă si nu mă veti lăsa acolo.
Părintii mei erau comunisti polonezi.
Ne-au dus în URSS, în Moscova.
Au vrut să lucreze pentru revolutie.
Am stat la Hotel Lux, cu multi comunisti străini...
Dar în 1937, au fost arestati.
Au spus că erau spioni.
Politia m-a dus la orfelinat iar fratele meu a murit.
Aveam zece ani.
Îmi spuneau "Rykova".
Dar mi-am amintit numele meu polonez... Zilinska.
Îl repet în fiecare noapte înainte de a adormi.
Asadar, ai fugit ?
Da, trei dintr-o lovitură.
Ei nu au tântari.
Ce facem ?
- Furăm o barcă ? - Nu, este prea riscant.
- Oamenii o să se îmbolnăvească. - Stiu.
Nu-i ciudat ? După toate prin câte am trecut să ne doboare niste insecte.
Iată-l din nou.
- Nu are tântari. - Zoran !
Ce naiba face ?
Aparat de alungat tântari.
- Ce i-ai spus ? - Cui ?
La omul cu tântarii.
Sunt un prizonier evadat, care vrea să scape de tântari.
Foarte amuzant. Nu, serios, ce i-ai spus ?
Haide, omule.
- La revedere, lac Baikal. - Bună treabă.
Domnule, stiati că Voss este preot ?
Nu, nu stiam.
Iar Tomasz e brutar, dar a vrut să devină artist.
Nu mai spune.
Zoran avea afaceri în Moscova. A fost arestat în Piata Rosie.
A spus că doar ce-si făcuse poze la Kremlin.
- E contabil. - Să fiu al naibii.
Nu am întâlnit niciodată un contabil haios.
Nu vorbiti unul cu celălalt ?
În lagăr trebuia să vorbesti cât mai putin.
Dl Smith a lucrat la metroul din Moscova.
E inginer. Tatăl lui era finlandez. A crescut în America,
dar vorbeste rusă.
De ce ar veni un american în Rusia, pentru Dumnezeu ?
Din cauza Marii Depresii. A venit cu fiul său.
Ce s-a întâmplat cu fiul lui ?
L-au împuscat când avea 17 ani.
Granita mongolă, este pe partea cealaltă. La 4-5 zile departe.
Putem trece prin altă parte ?
Asta-i artera principală.
- Peste tot este la fel. - Are dreptate. Asteptăm până seara.
- Ce este ? - Nimic, mă uităm doar.
Nu te uita.
- Valkan ? - Ce ?
De ce-i ai tatuati pe piept pe acesti găozari ?
Trebuia să-i ai pe fund, ca să stai pe ei de fiecare dată când mergi la budă.
Crezi că esti amuzant ? Sunt oameni mari.
Valkan !
Poate nu stii ce înseamnă "Stalin" ? Bufonule !
Omul de otel. Ia de la bogati si dă la săraci.
Da, fireste că o face.
Apoi îi trimite în gulag pentru 25 de ani.
Ai grijă unde te uiti.
Multumesc Mamă Rusia, pentru ospitalitate, dar cu sigurantă nu voi mai reveni.
Stii că...
Vei fi prins.
Închisoarea... e în regulă.
Datoria e mai rea, dar există multe închisori. Nu mă vor găsi.
Cum rămâne cu America ?
Nu e pentru mine. Libertatea...
Nu voi sti ce să fac cu ea. Jur pe Dumnezeu.
Trebuie să ne spune la revedere. Lupul si cu mine.
Nu va mai avea nevoie de mine.
Mult noroc, Valko.
La revedere, Janusz.
Uitati-vă. Vedeti ?
- Crezi că vom fi acolo în seara asta ? - Cred că da.
- Ce-o să facem ? - Mâncăm...
- Da ! - Si o să dormim.
Am făcut-o.
Domnule !
Sunt comunisti.
Au ajuns si aici...
Asta schimbă totul.
Nu există loc unde să ne ascundem.
Este un templu budist.
Poate ne vor accepta.
Ar putea coopera cu regimul.
Este un risc.
Ce s-a întâmplat aici ?
La fel s-a întâmplat în Rusia.
Bisericile au fost închise...
Preotii împuscati sau dusi în lagăre.
Religia a fost interzisă.
Au venit în biserica mea, în Lituania...
Si au distrus totul. La fel ca aici.
În noaptea aceea m-am întors mai târziu
si am găsit acolo un paznic tânăr. Un băiat.
L-am strâns de gât,
până când i-au iesit ochii din orbite.
Valkan si-a dat seama.
A stiut că am ucis cu sânge rece.
- Cât de departe este China ? - Nu stiu.
Poate, 500- 600 km spre sud.
600 km.
- China este liberă ? - Stiu că s-au luptat cu japonezii.
În China este Tibetul. Putem merge la Lhasa.
Capitala...
Ce ? Ce tot spuneti ?
Au spus că putem merge din Tibet, peste munti în India.
- Ce munti ? - Himalaya.
Pentru a intra în armata britanică ca să luptăm cu nazistii si rusii.
Să trecem peste Himalaya ?
Cum ?
Pe un covor zburător ? Cum ?
Mergem pe jos.
Fiti atenti.
Trezeste-te.
Eram în mijlocul unui vis frumos.
Eram cât pe ce să mănânc ceva sărat. Cât pe ce să gust.
- Am visat. - Întoarce-te la visul tău.
Este o retetă simplă.
Ai nevoie de 2 crengute de rozmarin...
- Si un vârf de cutit de nucsoară. - Nucsoara ?
- Ce zici de sare ? - Vom ajunge si acolo.
Adaugi ulei
si-o lasi la marinat, până ce pregătesti puiul.
- Acum vine rândul sării. - Perfect.
Freci pielea de pui împreună...
- Cu putină paprika. - Dar sare pui dublu.
Nu poti dubla sarea. Va fi prea sărată.
Nu-mi pasă, dublează sarea.
N-o să stric totul.
- Te rog, dublează sarea. - Nu.
- Tomasz. - Nu.
Bine, toată lumea calmă.
Nu, nu fugi !
Relaxati-vă, zâmbiti. Fiti prietenosi.
Zâmbiti toată lumea.
- Bună dimineata. - Salutări.
- Sunteti rusi ? - Nu, americani.
Lhasa ?
Da, Lhasa, Tibet.
- Pelerini ? - Da.
Nu aveti cai ?
Suntem prea săraci, nu ne putem permite.
- Femeia ta ? - Nu, fiica.
Bună dimineata.
Ăsta e sudul.
- O să mâncam asta ? - Asta sau peste.
- Seamănă cu un cuib de pasăre. - Pentru a proteja de soare.
Încearcă-le în picioare.
Sudul. Haideti, să mergem.
- Nu, este o iluzie. - Nu avem apă.
Sunt copaci. Dacă există copaci, există apă.
Nu-mi pasă, este spre est. Noi mergem spre sud.
- Janusz, trebuie să încercam. - Nu, trebuie să mergem spre sud.
- Sau vom muri cu totii. - La naiba !
Janusz, murim.
- Suntem morti deja. - Haide, lasă-l.
Este iluzie !
Doar un miraj.
Păsările nu sunt iluzie.
Păsările nu sunt iluzie !
E o fântână !
Nu beti prea mult, o să vă îmbolnăviti.
- Cel putin avem apă. - Taci, o vei trezi.
Cu hrana cum rămâne ?
Poate vor veni nomazii, la adăpat cu turmele lor.
Când ? Săptămâna următoare, luna viitoare ?
Ar trebui să rămânem aici, cel putin câteva zile.
Fără hrană, devenim ce în ce mai slăbiti.
- Poate prea slăbiti pentru a călători. - Nu stiu.
După aceste ultime zile...
Nu stiu dacă mai pot trece prin asta din nou.
A fost un miracol că am găsit asta aici.
Putem să ne bazăm că mai găsim alta ?
Janusz ?
Bine, dă-mi si mie.
Asteptati ! Asteptati !
Nu, Tomasz !
Scoate-ti sapca.
Apleacă-te.
Fugiti ! Fugiti !
Înapoi ! Adăpostiti-vă !
Irena.
Peste uscat.
Multumesc.
Tine.
Poti să ne duci înapoi pe directia bună ?
N-am nicio idee despre ruta noastră.
Aminteste-ti că am luat-o spre est.
În acest desert nu există indicii.
Nu am putut găsi vreodată.
Când îl ajutăm pe tata vara pe câmp...
Sugeam astfel de pietre.
Îmi tineau de sete.
Janusz.
Arsuri solare ?
Mi-am pierdut cunostinta.
Nu, nu.
Te dor ?
Nu, deloc.
Trebuie să se fi umflat, pentru că am mers foarte mult.
Nu credeti, domnule ?
Da.
Întinde-te iar eu îti voi acoperi picioarele.
- Irena, ne putem opri o vreme. - Nu.
Suge asta.
Nu, te rog, nu !
Haide. Trebuie să continuăm.
Numele meu este Irena Zilinska.
Pune-mă jos, Andrei.
Lasă-mă jos.
E în regulă.
Coborâti îngeri s-o luati...
Ca s-o conduceti în Paradis, în tara ei.
- Amin. - Amin.
Amin.
Asta-mi place foarte mult.
- Când ai făcut-o ? - A doua noapte în Gulag.
Sărmanul Khadjik.
Avea mereu probleme cu picioarele.
Ăsta cine-i ?
Tu.
Seamănă cu tata.
- Asa arăt eu acum ? - Nu.
Nu, arăti mai rău.
Ai prins zâmbetul ei.
- Uită-te. - E doar o schită.
Dar arată grozav.
Grozav.
Într-adevăr, opere de artă.
Esti un mare artist, Tomasz.
Pare aproape ca o fotografie Umbrele.
Foarte frumos.
Trebuie să ajungem la acele dealuri.
S-ar putea să existe apă.
Haide, ridică-te.
Ridicati-vă.
Domnule, haide.
Du-te fără mine.
Sunt terminat.
Du-te.
Ascultă.
Mergeti la dealuri după apă.
Asteptati-ne acolo.
- Nu. - Da.
Îl aduc eu.
- Bine. - Mergeti.
- Ai găsit apă ? - Nu.
Arată-mi.
Te rog, arată-mi
Unde esti ?
Acolo !
Apă !
Zoran.
Aici.
Uită-te la el.
Dacă-i otrăvitor ? Cum îl mâncăm ?
Îi tai capul. Dă-mi cutitul.
Uită-te la el.
- Are gust de pui. - Da.
Da, un pui otrăvitor mare, negru si fără picioare.
Nu-i rău.
Stiti că Valkan, a spus să ne mâncăm reciproc atunci când eram în Siberia ?
- Serios ? - Da.
Si m-ai fi mâncat ?
Da ?
Fireste.
Eu nu te-as fi mâncat niciodată.
Esti amar si atos. Mai bine mănânc un sarpe.
Ia putină apă.
- Te poate ucide, îti amintesti ? - Ce ?
Bunătatea.
Cât crezi că poti supravietui mâncând serpi ?
Lasă-mă aici.
Nu poti, nu-i asa ?
- Domnule ? - Ce ?
Poate că nu-ti stiu numele,
dar stiu numele fiului tău.
Irena ti l-a spus ?
Da.
Pot să-i pronunt numele ?
David.
Pronuntându-i numele, nu înseamnă că-l aduci înapoi.
Ce vrei să faci ? Să-mi trezesti dorinta de a trăi ?
- Am renuntat. - Si noi să renuntăm ?
În lagăr, unii credeau, că moartea înseamnă libertate.
De ce nu te-ai sinucis ?
Supravietuirea a fost o formă de protest. Să fiu în viată este pedeapsa mea.
Pedeapsă pentru ce ?
Că l-am adus pe David în Rusia.
Acum nu ti-o poti ierta ?
Nu te poti ierta pe tine însuti.
Irena mi-a spus,
că ti-ai torturat sotia
si ea te-a denuntat.
Am făcut acelasi lucru pentru fiul meu.
Apoi, l-au împuscat în cap.
Sotia mea este în viată.
Măcar stiu că trăieste si mă iubeste.
Dar nu si-ar ierta niciodată ce a făcut.
Vezi tu, eu o pot face.
Se va tortura singură, ca si tine.
Prin urmare, eu trebuie să mă întorc.
Trebuie să mă întorc !
Janusz.
Adună lucrurile, repede.
Janusz !
Auziti asta ? Ce-i asta ?
Tibet.
Lhasa.
Unde-i India ?
India.
India, da.
Există o cale care duce în Sikkim, peste munti.
Multi oameni merg acolo.
Există sate pe drum ?
Da, mici.
Vă pot da alimente, si lemne pentru foc...
Dar nu puteti merge acum.
- De ce ? - Dacă vine zăpadă mare, e foarte dificil.
Asteptati până la primăvară.
Această familie se va îngriji de voi.
- Nu putem trece muntii în timpul iernii. - A spus că este dificil...
- Dar nu imposibil. - Janusz, e vorba doar de 3 luni.
Putem pleca.
- Ce vrei să spui ? - Dacă ne oprim acum...
Vor ajunge la epuizare.
Nu vom ajunge. Suntem deja epuizati.
Voi dormi până la primăvară, ca un urs în pesteră.
Vei putea studia budismul si să devii călugăr.
Dar mai întâi trebuie să înveti să bei acest ceai.
- Nu-mi place ceaiul. - Noapte bună.
Si tu, domnule ?
Ce ai de gând să faci 3-4 luni ?
O să merg la Lhasa.
Prietenul nostru are o cunostintă. Crede că mă poate duce în China.
Există o misiune militară americană, acolo.
Ca să ajungi "numărul unu". Nu asta fac americanii ?
Zoran.
- Zoran. - Ce ?
Am evadat.
Am reusit.
- Ai dreptate. - Are dreptate.
Cu exceptia câtorva munti. Suntem acolo. Am făcut-o.
Nu toti.
Nu, nu toti.
Ce vei face, domnule ? Când ajungi acasă ?
Acasă ?
- Construiesti metrouri ? - O să hoinăresc o vreme.
Voi lupta.
La început cu germani, apoi cu rusii.
Si apoi ? Vei reconstrui biserica ?
Nu.
Voi muri luptând.
O să-i public desenele lui Tomasz într-un ziar...
Sau le voi face publice cumva.
Apoi o să-i gătesc puiul.
Dar cu multă sare, doar ca să-l supăr.
Si tu, Janusz ?
Atâta timp cât comunistii sunt în Polonia, nu te poti întoarce.
Or să te împuste, Janusz.
Voi merge până la capăt.
Voi merge mai departe.
A plecat.
Janusz !
Bine ati venit în India. Pasapoarte vă rog.
Pasapoarte ?
- Nu avem. - Nu contează, urmati-mă.
- Unde veniti ? - Din Siberia.
Din Siberia ?
- Si cum ati ajuns aici ? - Am venit pe jos.
08 mai 1945 Victorie în Europa
1945-1948 Uniunea Sovietică a impus comunismul în Polonia
Cortina de Fier cade peste Europa de Est.
1956 Revoltă în Ungaria
1961 Construirea Zidului Berlinului
1968 Intrarea trupelor sovietice în Praga
1980 SOLIDARITATEA sfidează comunismul.
1989 Prăbusirea comunismului
Polonia este liberă.
Traducerea: FlorinA
Adaptarea Bubuloimare